Denne historien er basert på faktiske begivenheter
Nå skal du ikke drive og gulpe det opp igjen, hører du?
Svelg det!
Svelg det. Slutt med det der!
"Krepsen, 21. juni -
- til 20. juli.
Nå er tiden inne for forandringer."
Nå er du vel fornøyd! Dytt inn alt sammen! Fornøyd nå?
"Små oppgaver -
- som du har utsatt kan nå..."
Fornøyd nå? Er det sånn du vil ha det?
"Alle de små oppgavene -
- du har utsatt kan nå -
- tas opp til behandling."
Wes.
Du lovet meg.
Husker du?
Hvis hun levde til hun ble 12 år, skulle vi skaffe henne hjelp.
Pang!
-Billy, stå opp. -Hvorfor gjorde du det?
Han kommer til å drepe meg.
Bare si du ikke vet hvor vi er, at vi begge var vekk da du våknet.
Og hvordan skulle du ha klart det?
-Du får finne på en unnskyldning. -Hva skal dere leve av?
Sosialkontoret. Jeg må ringe deg tilbake.
-Er det her dere tar dere av blinde? -Nei, dette er sosialkontoret.
Kan du vise meg dit, da? Jeg har grå stær.
De sa på telefonen at jeg kunne komme hit og få stønad.
-Hvem har du med deg? -Katie, dattera mi.
-Hvor gammel er du, Katie? -Hun blir 14 i april.
Foreldrene til en 13-årig jente er løslatt mot kausjon i kveld. De står tiltalt -
- for det myndighetene kaller det verste tilfelle av barnemishandling de har sett.
Jentungen behandles nå for feilernæring på et barnehospital.
Hun ble holdt fanget av foreldrene fra hun var ett år til hun var 13.
Ifølge tidligere rapporter lærte barnet aldri å snakke, -
- og ble av enkelte definert som vill.
Hvorfor gjorde du det, mrs Standon?
Mrs Standon er et uskyldig offer for sin dominerende mann, det er alt vi vil si.
-Hva skjedde med den vesle jenta? -Det er alt vi har å si nå.
Hvor er huset der de folka bandt den jentungen til toalettet?
Alle reiser seg.
Sitt ned.
Standon, du er tiltalt for bevisst vanskjøtsel av et barn i din varetekt.
Jeg erklærer meg ikke skyldig. Jeg er lei for det.
VERDEN VIL ALDRI FORSTÅ
Hun er nydelig. Jeg ventet...
Jeg vet ikke hva jeg ventet.
Stan sier han hørte henne bruke ord på farger og si mamma og hold opp.
Hun må ha lært dem før hun ble låst inne. Men ennå har hun ikke lært noen nye.
Hun er jo nesten 14 år, så den kritiske perioden er passert.
-Hva for noe? -Lennebergs hypotese:
Hvis et barn ikke tilegner seg et språk innen puberteten, vil det aldri klare det.
Hun er ikke der offisielt ennå, så selv om teorien stemmer, har hun ennå litt tid.
Du skal ikke bare stupe uti det og begynne med prøver.
Bruk tid på å bli kjent med henne, bygg opp trygghet og tillit hos henne.
Om du da ikke vil trekke deg nå med én gang.
Du liker håret. Katie, hvilken farge er det?
Vet du hvilken farge det er?
Det er rødt. Ditt hår er brunt, mitt er grått.
Katie, husker du meg? Jeg er dr Glazer.
Jeg har med meg en venn i dag. Hun heter Sandra.
Traff du det berømte villbarnet?
Og?
Katie, stå opp.
-Du husker miss Tannen? -God morgen, Katie.
Jeg vil vise deg noe.
Tror du at du kan gjøre sånn?
Katie, se på meg.
Ser du?
Hun fikk aldri tid til å tygge maten, så hun lar den løses opp i munnen.
Hvordan er det med deg, vennen? Jeg har en gave til deg.
Hvordan visste du at hun ville ha det?
-Hun fortalte meg det. -Gjorde hun?
Ikke med ord, men hun fortalte meg det.
-Hvor mange ballonger har du? -Fire.
-Hvor mange har du, Wesley? -Tre?
Se én gang til på de ballongene. Er det tre eller er det to?
Takket være Katie er det nå tre.
Meget bra.
Bra.
Kom her.
Judy. Hei.
Vi har ikke hilst formelt på hverandre. Jeg er Sandra Tannen.
Jeg vet hvem du er.
Her på sykehuset har de gjort alt de kan for å skaffe et forskerstipend.
Med pengene de har fått, kunne de hentet inn selveste Noam Chomsky.
I stedet henter de en student fra det lokale universitetet.
Det var det de ville. Jeg har ingen bindinger når det gjelder tid eller familie.
Ingen erfaring? Er du virkelig kvalifisert til å lære dette barnet å snakke?
Jeg skal ikke lære henne å snakke, men dokumentere hvordan hun lærer det.
Du får mye å dokumentere. Denne jentungen...
Denne jentungen skal gjøre meg berømt. Jeg skal bli den neste Annie Sullivan.
-Sa hun virkelig det? -Kors på halsen.
-Annie Sullivan var Helen Kellers lærer. -Det var hun, ja.
Hun er en dyktig lærer, ja vel, men å plumpe ut med slike ambisjoner...
Judy er litt eksentrisk, men hun er flink og stort sett velmenende.
Jeg håper du har rett.
-Mer kaffe, mrs Standon? -Jeg vet ikke hva jeg vil.
Katie, fortalte jeg deg at broren din har flyttet hjemmefra?
Jeg vet ikke helt hvor. Jeg vet ikke om han sa det.
Får jeg snakke litt med deg?
Unnskyld oss et øyeblikk.
Ingen sa hun ville være her i dag. Men vi bør vel ikke spørre henne ut.
Det er nok en klok vurdering.
Du skjønner nok at jeg er frustrert. Vi vet så lite om Katies fortid.
Denne kvinnen kan fortelle oss så mye.
Sist hun sa noe, havnet hun i fengsel. Ifølge domstolen er hun et offer selv.
Vil du ikke vite hvorfor?
Jeg snakker ikke som forsker nå, men som menneske.
Jeg vil vite hvordan et annet menneske ble utsatt for slik tortur.
Du må bare være tålmodig. Til slutt vil svarene komme.
Det er foreslått at sykehuset skal operere henne for grå stær som en...
-Hyggelig gest. -Riktig.
Det er viktig at Katie får møte sin mor, eneste tilknytningen hennes til fortiden.
Er det ikke herlig å komme seg litt vekk fra sykehuset?
-Å Gud! -Hva er det?
Hun masturberer.
Herregud...
Jøss!
Jeg tar den.
-Hva har du der, Katie? -Grønn.
Ja, disse er grønne. Erter.
-Erter. -Ja. Å Gud!
Det er riktig. Erter.
-Og dette er mais. -Mais.
Katie.
Rolig.
Katie, kom her.
Kom her, det er noe jeg vil vise deg.
-La mannen være, ikke plag ham. -Plage?
Bra. Det er riktig.
I leketøybutikken så Katie på noen lekespann. Hun liker alt som er i plast.
Stan og jeg ville kjøpe et sånt til henne, da kassadama spurte: "Ett til?"
Vi spurte hva hun mente, og hun sa: "Den dama kjøpte nettopp et til henne."
Og Stan og jeg var sammen med henne hele tida, -
- og hun sa aldri et ord til den kvinnen eller noen andre.
-Betalte du telefonregningen? -Det er ikke så overraskende.
Hun har vært avskåret fra språk, og har utviklet andre kommunikasjonsmåter.
Men det er så fascinerende å se effekten hun har på folk.
Sikkert.
Hva er dette?
-Øye. -Flott!
Og du har øyne, ikke sant? Hvor er dine øyne?
Nei, det er miss Binghams øyne. Hvor er dine øyne?
Se på det. Det er som om hun er blind.
Hun går til og med som en blind.
Som om hun kjenner på underlaget fordi hun ikke stoler på øynene sine.
Antarktis er ideelt for studier av virkningene av sosial isolasjon.
Jeg tilbrakte tre somrer der, de kalte til og med et fjell opp etter meg.
Jeg tror hun våkner.
Se på henne, hun er vettskremt. Kan jeg gå inn dit litt?
Hun sovner snart igjen.
Når du isolerer noen, begynner du å se virkningene alt etter 15 minutter.
Etter alt denne jenta har gjennomgått, vil vi nok finne ganske store avvik.
-Hvor har du tenkt deg? -Inn og vise henne at jeg er her.
Sandra!
Der har du pepsi-generasjonen.
Hei, Katie.
Nei, det kan du ikke. Jeg vet det er ubehagelig.
Nei, legg deg ned, vennen. Så så. Jeg skal synge en sang til deg.
Sandra tulle!
Dette er meget interessant. Ser du disse utslagene?
Ser du hvor tett sammen de er? Tegn på tilbakeståenhet fra fødselen av.
-Så hun sa: "Sandra tuller"? -Hun sa det.
Første gang hun har sagt navnet mitt. Eller satt sammen to ord.
Kom hit, Katie.
Vi vet alle at det er gjort framskritt. Det betyr ikke at Lacy tar feil.
Ikke at han har rett heller. Lacy vedgikk jo selv -
- at de samme grafutslagene finnes hos nylig omskårne gutter.
Katie begynte å snakke 16 mdr gammel, noe tilbakestående barn ikke gjør.
Katie, kom hit.
Jeg skal ikke være forutinntatt, men følge fakta uansett hva de viser.
Ikke gjør det!
Rop på hunden din.
'Pann, like 'pann.
Ja, jeg vet at du liker spann.
-Like bøtt'. -Og jeg vet du liker bøtter også.
Men hvorfor er dette et spann, mens dette er ei bøtte? De ser like ut.
Stadig nye forskningsnotater, ser jeg.
Katie, har du lyst til å overnatte hos meg i natt?
Dr Glazer sa det var greit. Dette barnet er ikke noe forskningsverktøy, vet du.
På tide hun tilbringer litt tid i et normalt hjem.
Judy, må jeg minne deg på visse uttalelser fra din side?
Miss Bingham liker Katie også, mer enn noen annen i hele verden.
Hallo.
Hun sover ennå.
Jeg kan gi henne en beskjed.
Nå tuller du.
Hvem er det, Rob?
Katie er satt i karantene hjemme hos Judy Bingham.
Judy har fått røde hunder, og siden Katie bor hos henne, kan hun også være smittet.
Vi kan ikke utsette de andre barna på sykehuset for smitte.
Jeg nekter å tro det.
Jeg så henne selv. Hun har uten tvil fått et eller annet.
-Det har hun, hun har fått Katie. -Ta det rolig nå.
Vi fortsetter som før, bare at det skjer hjemme hos Judy de neste ukene.
Katie, kan du åpne døra for meg?
Kan du gå rundt og åpne døra?
Ja, døra.
Nei, vennen. Hei. Kan du åpne døra?
Vennen, bare åpne døra for meg.
Unnskyld, jeg var indisponert. Kom inn.
Sand' vent'!
Ja, Sandra ventet. Hvordan er det med deg, Judy?
Mye bedre, takk.
-Gå butikk! -Katie, du lærer mange nye ord.
Hun liker butikken best. Hvert hus hun ser, kaller hun butikk.
-Gå butikk! -Greit, hvis du får lov av miss Tannen.
La oss gå.
Du kan se på tv i noen minutter til, så er det leggetid.
Utrolig, så mye bedre hun er blitt. Du har virkelig en nådegave, Judy.
Jeg har innlevelse. Jeg var et sykelig barn selv.
Jeg har alltid ønsket meg egne barn, men det skulle jeg ikke få.
Du har vel merket at Katie er glad i å berøre seg selv?
-Hun gjør det av og til blant folk også. -Og du har prøvd å stoppe henne?
Selvsagt, men Katie er jo veldig egenrådig, da.
Jo, men barn er som svamper og de gjør det de er opplært til.
Ikke alltid. Lingvistisk sett, så er spirene til språket der fra fødselen av.
Et barn kan kun unngå å utvikle språk om man gjør det Katies foreldre gjorde:
De isolerte henne fullstendig.
Du tror seksualinstinktet fungerer på samme måte?
Det er ikke mitt spesialområde, men selv småbarn masturberer jo.
Sukker?
Judy Bingham har anklaget meg for å ha forgrepet meg på Katie. Jeg var der i går.
Judy sa jeg kunne gå en tur med Katie.
Da vi kom tilbake, var Katie litt rufsete på håret etter å ha vært ute i vinden.
-Judy så rett på henne... -Hun er fullstendig fra vettet!
Tenk hva jeg følte. Hvis det kommer ut... Jeg er den siste som ville gjøre sånt.
Hvem ville tro henne? Du reddet jo Katie. Alle på sykehuset vet det.
-Du behandlet henne som din egen. -Det spiller ingen rolle.
Vinner jeg et injuriesøksmål, vil anklagen uansett hefte ved meg. Folk vil lure.
Jeg bryr meg virkelig om jentungen, men jeg må nok trekke meg fra gruppa.
Katie, døra. Du vet - døra? Katie, ikke nå igjen!
Jeg er straks tilbake, Katie.
Hva står på?
Jeg tror ikke du bør treffe Katie i dag. Besøkene dine tretter henne ut.
Skal du bestemme hvem hun får treffe? Du er ikke vergen hennes.
Jeg har søkt om å få bli det, og inntil avgjørelsen tas, blir hun i min varetekt.
Du avskjærer henne fra omverdenen, slik hun opplevde da hun vokste opp.
Først Stan York, nå meg. Skal du holde henne som gissel resten av livet?
Hva med dette?
Nei? Greit.
Vet du hva dette er?
Det, da?
Som stokk.
Javisst! Jeg ante ikke engang at du visste hva en stokk var.
Dette, da?
-Forstyrrer jeg? -Jeg ser på materialet fra forrige måned.
Jeg kan ikke gjøre stort annet nå.
Beverly og jeg har snakket om denne situasjonen.
Vi har bestemt oss for å søke om å få bli Katies fosterforeldre.
Norman, det er den beste nyheten jeg har fått på ukevis.
Det er ikke helt avgjort. Katie krever mye og vi har tre barn selv.
Selvsagt. Unnskyld. I iveren min hadde jeg ikke engang tenkt på det.
Og så har jeg jo alt overtatt som Katies terapeut.
Beverly med sin bakgrunn i barneutvikling* vil være til stor hjelp der.
Men jeg er også forsker i kasuset, og bare å balansere alt det...
Jeg skjønner dilemmaet ditt.
Men jeg tror det er mulig. Så hvis sosialarbeiderne til Katie sier ja til det, -
- er vi villige til å prøve.
Du glemte et.
Er glad i deg.
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Ikke nå, nei. Men dette er ikke avgjort ennå.
Dere frarøver barnet det beste hjemmet hun har hatt eller vil få!
Det skal dere få svi for!
Du glemte matpakken din.
Katie.
Katie, hva gjør du?
Katie, hold opp straks!
Slutt, Katie. Hysj.
Katie, se på meg.
Jeg er så sint! Jeg er rasende!
Jeg er så sint at jeg kunne fyke i flint!
Ser du, så sint jeg er? Jeg er så sint!
Hardere. Og si: "Jeg er sint!"
-Katie sint! -Bra. Og hopp opp og ned.
Jeg vet det hjelper Katie, men dere vil kan hende angre på dette.
Hardere. Hopp opp og ned. Og si: "Jeg er veldig sint!"
Jeg er veldig sint!
Bra. Løp hit bort og smell med døra!
Du har vel rett.
Bil har spei'.
Bilen har et speil.
-Katie, har du tatt hårbørsten min? -Kan det vente?
Hun har tatt for mange av mine ting og jeg begynner å miste tålmodigheten!
Jeg skal snakke med henne.
Hva skal vi gjøre nå?
-Vil Sandra spiller piano. -Så det er konserttid? Ja vel.
Hva vil du at jeg skal spille?
Jeg gjør så godt jeg kan.
Men dere fatter visst ikke at jeg også har problemer.
Jo, klart vi gjør.
Vi har et ønske om Chopin.
La meg finne noe jeg kan.
Velkommen. Hei.
Dette er vel første gangen du faktisk ser meg, hva?
Du er mye kortere enn jeg trodde.
-Hyggelig å treffe deg, mrs Standon. -Louise.
Katie, mamma er her.
-Vil du ha noe å drikke? -Jeg tror ikke det, takk.
Jeg har lagd noe godt til lunsj.
Her er Katie.
Lykkelig. Katie lykkelig. Mamma se.
Hva har dere gjort med henne siden hun går så rart?
-Jeg hører du er fra Oklahoma? -Jeg pleide å være det.
-Har du noen gang sett en tornado? -Én gang.
Jeg skrev en skolestil om tornadoer, og da fant jeg ut noe interessant.
-De har nådd Los Angeles noen ganger. -Det tror jeg ikke.
Varmluft kommer opp fra Baja, kaldluft strømmer ned fra Sierra Nevadas.
Når disse to frontene møtes, dannes det en tornado.
-Han har familiens legning for forskning. -Hva behager?
Katie, hva skal du gjøre før du strekker deg etter noe på bordet?
Du skal be om det, ikke sant? Si: "Kan jeg få eplesausen?"
Kom igjen, Katie, du kan det.
Ikke plag barnet. Vil hun ikke si noe, så trenger hun ikke.
Hun kunne ha gitt oss litt ros.
Det er da ikke utpressing vi driver med.
Jeg tror hun må være overveldet.
Vet ikke hvordan jeg hadde tatt det om jeg kom hjem til en helt fremmed -
- og så denne fremmede opptre som surrogatmor for barnet mitt.
Hun må vel føle seg ganske maktløs.
God morgen, Katie.
Stå opp, det er frokost.
-Endelig har det skjedd. -Hva har endelig skjedd?
Det vi har ventet på.
Hei, Katie.
Hei.
Beverly har alt prøvd å forklare deg det, det er ikke noe å være redd for.
Det samme skjer med alle kvinner. Det skjer med meg, med Beverly.
Det betyr bare at du blir stor jente.
Det går nok bra.
Hun er nettopp vent av med potta, og menstruerer allerede.
Nå er den kritiske perioden er over.
Alt hun lærer nå, trosser teorien.
Vi skal endelig finne ut om Lennebergs teori er riktig.
Det er en hypotese, ikke en teori. Katie vil bevise at den er feil.
Vær stille. Jeg har noe å si dere.
Vi har en ny elev som begynner hos oss i dag.
Hun er litt eldre enn dere andre.
Men hun har aldri gått på skolen før.
Så vær spesielt snille med henne. Har alle skjønt det?
Ja, miss Brill.
Dette er Katie Standon. Hva sier vi til Katie?
Hei, Katie.
Sett deg hvor du vil, vennen.
Sitt her!
Katie, dette er Kurt.
Han har fått beskjed om hvor du skal av.
Katie!
Det må ha tatt to hele minutter, men endelig fikk vi henne løs.
-Hvordan tok bussjåføren det? -Han var helt topp, veldig grei.
-Sa jeg at han er helt skjønn? -Flere ganger.
Jeg sa til Katie at var jeg fri, ville jeg falle for ham på flekken.
-Å nei, du. -Unnskyld.
Jeg er jo mye sammen med Katie og hun kan være litt av en flørt.
Hun har en lekende side som... Du får se selv en dag.
Hun har en utrolig evne til å få deg inn i den sinnsstemningen hun selv er i.
Ja da, det er rene trolldommen.
Er noe galt?
Siden du begynte å jobbe med Katie, har du knapt snakket om annet.
-Jeg kjeder deg. -Nei. Men du bygger henne opp.
Du sier jeg får treffe henne en dag, og jeg vil bare ikke bli skuffet.
Ingen kan være så fantastisk.
Greit. Fra nå av er munnen min lukket med sju segl.
"Hvor er kan jeg få 10 cent?"
Høres det ut som et spørsmål?
Jeg vil du skal prøve igjen, hardere denne gang.
Jeg er så lei for det. Jeg var på sykehuset da jeg hørte...
-Norman, dette er Eleanor... -Schultz.
Og dr Richard Tennison. Vi er fra Nasjonalt...
Nasjonalt institutt for mental helse, ja. Beverly ringte og sa hvem dere var.
-Jeg trodde vi skulle møtes på kontoret. -Det er her storparten av jobben gjøres.
Katie, du vet bedre. Beverly liker ikke at du spytter på golvet.
Leke gå i kullgruve?
Kullgruva er kjelleren. Det hender vi tar noen leker fra Katie som straff.
La meg vise dere rundt.
Skjea skal være her, Katie.
Jeg viste dem alle videoopptakene mine. De spurte etter forskningsresultatene.
Jeg viste dem jo forskningsresultatene! De klagde på at de ikke var katalogisert.
Det er jo det de betaler for.
Urettferdig at de stikker innom og venter at alt er perfekt.
-Mamma, vi trenger deg her inne. -På'n igjen.
Vi risikerer vel ikke å miste forskningsmidlene?
Selvsagt ikke, de vet hvor viktig det er. Jeg må bare rydde opp i notatene mine.
God morgen, Katie.
Ha det!
Hva er det?
Kurt elsker Katie.
Miss Brill, Katie lager grisetegninger!
-Katie, hvorfor gjorde du det? -Veldig, veldig sint!
Katie, hva er i veien?
Jeg skal ikke slå deg, det vet du.
Fortell hva som plager deg.
Sett ord på det.
Jeg var aldri noe særlig på stranda. Wes ville aldri ta meg med dit.
Han var en brutal mann, ikke sant?
Katie sa noe forleden. Hun sa følgende:
"Far slo stor stokk." Aner du hva det betyr?
Wes likte ikke bråk. Det var derfor han ikke ville ha barn.
Og Katie... Vel, noen ganger...
...lagde hun bråk.
Og Wes hadde -
- en stor stokk i rommet hennes som han brukte når hun skapte seg.
-Hvor ofte slo han henne? -Ikke så veldig mye.
-Han fikk henne til å tie på andre måter. -Som..?
-Han knurret. -Hva?
Han knurret.
Som en hund.
-Og det fikk henne til å være rolig? -Ja, ellers hadde han ikke gjort det.
Familien Glazer, som Katie bor hos, de liker visst ikke meg noe særlig.
Jeg vil ikke si det.
Hvorfor får jeg ikke treffe Katie hjemme hos dem da?
Hvorfor må du kjøre Katie helt ut hit for at jeg skal få litt tid med henne?
Ekteparet Glazer er redd for at det er ubehagelig for deg -
- å se Katie hos fosterforeldrene sine.
Det er ikke det at de ikke liker deg, de vil bare være hensynsfulle.
Katie, still meg et spørsmål.
Samme hva det er, bare spør meg om noe.
-Mørkt. -Ja, det er mørkt, det er sent.
-Still meg et spørsmål, så er vi ferdige. -Hvor Kurt komme torsdag?
Det du egentlig spør om er: "Hvor skal Kurt hente meg på torsdag?"
Mørkt.
Ja vel, vi gir oss for i kveld.
Husker du at jeg sa jeg har en venn du må treffe? Han som heter Rob.
Endelig har han kommet.
Kom igjen.
Opp med deg.
Rob - Katie. Katie - Rob.
Hei, Katie.
Katie, hvor skal du?
-Den er kjempefin, Katie. -Hun har lagd den selv.
-Jeg sy kjole. -Beverly lærte henne å bruke symaskin.
-Rob vil ha Graham-kjeks? -Hun inviterer deg på snacks.
Spør ham igjen, og ordlegg det som et spørsmål denne gang.
Jeg hvor er kjeks?
Jeg deler gjerne Graham-kjeks med deg.
-Hva holder du på med? -Gå og legg deg igjen, Rob.
-Kan det ikke vente til i morgen tidlig? -Rob, gå og legg deg, er du snill.
Hun har stagnert. Hun gjør ingen framskritt lenger.
Vokabularet er der, -
- men ikke på det nivå du finner hos et gjennomsnittsbarn i barnehagealder.
Og ordene hun har lært, -
- klarer hun ikke å lage grammatikalsk riktige setninger av.
Eller bruke ut over det elementære.
"Jeg liker å sy." Hos Katie blir det like gjerne: "Å sy jeg liker."
-Får hun det grammatikalsk riktig, så... -Er det ikke bevisst. Jeg skjønner.
Men hun er forbløffende effektiv når hun ikke trenger å bruke talespråk.
Hun klarer alltid å finne en måte å gjøre seg forstått på.
Og hun er så flink med hendene. Kanskje vi kan kombinere de to egenskapene.
La oss prøve igjen. Klar? Jeg skal...
Sånn.
...til tannlegen i morgen.
Én gang til.
Jeg skal... Riktig.
...til tannlegen i morgen.
Veldig bra.
Si noe til Sandra. Hva du vil.
Katie elsker Sandra.
Sandra elsker Katie også.
Mamma?
Når kom du hjem?
-De har stoppet forskningsmidlene. -Hva?
NIMH har stoppet det.
Jeg ba Norm organisere forsknings- dataene sine bedre og han sa alt var ok.
Hva skjer med Katie da?
Familien Glazer har alt funnet et nytt sted til henne.
Et nytt sted - hvor?
Jeg har pusset opp rommet ditt. Vil du se det?
Bare gå du, Katie.
Det er helt nytt. De leverte det i morges.
Så han drar allerede?
Jeg skal lage noe mat til oss.
Når du har sett institusjonen, er du enig i at Katie ikke kan få bedre pleie noe sted.
Hallo der.
-Mrs Durey, dette er... -Durea.
Dette er Sandra Tannen. Hun pleide å jobbe med Katie.
Og jeg tror jeg kan få mulighet til å jobbe med henne igjen.
Det ser ut som søknaden min til NSF om forskningsmidler antas.
-Kjenner du Peter Chang i NSF? -Nei, kan ikke si det.
Ring meg i morgen, Louise, så avtaler vi når vi kan dra og se på stedet sammen.
Hyggelig å hilse på deg.
Hyggelig dame. Jeg fikk ikke helt med meg hva hun gjør.
Hei, Katie.
Hvordan har du det?
Jeg vet at du savner Beverly. Hun savner nok deg også.
Se på det. Det er den fineste tegningen som noen har lagd av meg.
Kan du ikke lage en ny tegning av Rob, -
- så jeg kan vise ham hvor flink du er til å tegne?
Louise?
Louise, du har vel ikke tenkt å plassere Katie på en institusjon?
Jeg har ikke noe valg.
Hun spytter på de rene golva mine. Hun tramper i trass og slår med dørene.
Og hun gnir seg med hendene der hun ikke skal.
-Hun pleide ikke å gjøre sånt. -Nei, hun kunne jo ikke.
Jeg trodde jeg kunne ta meg av henne igjen.
Katie har mange problemer. Jeg ante ikke hvilke problemer hun har.
Vet du hva jeg ville gjort i ditt sted, Louise?
Jeg ville ringt til sosialkontoret og bedt dem skaffe Katie et godt fosterhjem.
Hos et par der barna er flyttet hjemmefra, eller er store nok til å hjelpe til.
Hun må ikke havne på en institusjon, ikke så kaldt et sted for en som Katie.
Hun trenger kjærlighet, hun trenger en familie.
La oss bøye hodene våre i bønn.
-Katie, hva sa jeg nettopp? -Hode bønn.
Takk, Colleen.
Fader vår, vi takker deg for maten du velsigner oss med.
Vi ber deg lede oss i våre handlinger i vårt virke for deg.
Jill, du vet at du ikke skal bruke tegnspråk.
Vil du si noe, så si det. Vi skjønner ikke når du snakker med hendene.
Det gjelder deg også, Katie.
Broren min ble drept i Vietnam.
Han tråkket på en bombe og ble sprengt i lufta.
Sprengt i lufta?
Du kan ikke ha på smykker i kirken. Gi meg det halsbåndet.
-Ikke tøys nå, vi kommer for sent. -Veldig, veldig sint!
Nå er det nok, unge dame!
-Hvor er jenta? -Hun flyttet.
-Det går bra med henne, håper jeg? -Ja, det går veldig bra, takk.
Er det ikke den berømte lingvisten. Du er blitt ganske berømt, vet du.
Hallo, Judy.
Jeg leste artikkelen du fikk utgitt. Hva var det den het? Å jo:
"Språkutvikling hos en villunge i vår tid."
Fengende tittel, men litt fornærmende mot Katie, vel?
Å hevde at Katie ikke kunne forme grammatikalsk riktige spørsmål er løgn.
Kanskje hun ikke gjorde det til deg, men til meg stilte hun ofte korrekte spørsmål.
Og du hevdet at faren slo henne. Hvor har du bevis for å si sånt?
Det er ikke forskning, det er gjettverk.
-Vil du ha banan i cornflakesen? -Ikke banan.
Colleen, send meg sukkeret.
Jeg følger henne på badet.
Vent, jeg skal hente noe -
- å tørke det opp med.
Å Gud...
-Hun får ikke ha besøk av moren lenger. -Hvorfor ikke?
Fordi hun ser fram til det.
Eneste måten å imponere et barn på, er å ta fra det noe det liker.
Mrs Manning, ble dere fortalt at denne jenta har en helt uvanlig bakgrunn?
Vi har to andre fosterbarn med like uvanlig bakgrunn.
-De spiser ikke sitt eget spy. -Det er sånt som dyr gjør.
Fortell meg mer om Kurt, Katie. Jeg vil høre mer om Kurt.
Hei, Katie.
Jeg hørte om uhellet ditt. Vil du fortelle meg om det?
Du holder munnen lukket fordi du er redd for at du skal kaste opp.
Er det det du gjør?
Kan du ikke bruke tegnspråk da?
-Manning forbyr henne å bruke tegnspråk. -Manning kan dra til helvete!
Ikke si til Manning at jeg sa det, for da lar han det gå ut over Katie.
Jeg lover.
Snakk til meg, Katie.
Om du selv hadde sett henne, Norm, ville du ha skjønt hvorfor jeg...
Ta henne tilbake til barnehospitalet, det huset er det verste sted du kan...
Det finner vi ut av siden. Først må vi få henne ut av det huset.
Jeg overdriver ikke det minste, dette er en virkelig krise.
Javel.
Takk, Norm.
Han vil hjelpe?
Han vil hjelpe.
-God morgen, miss Tannen. -God morgen.
Katie, du må spise. Hvis du ikke spiser, blir du syk.
Katie, gap opp nå.
Det er bra, gap opp.
-Kan jeg hjelpe deg? -Saksbehandleren i Standon-saken, takk.
-Standon? -Ja, Katie Standon.
Hvis du bare besøker henne, vil du se at hun må omplasseres straks.
Det er fryktelig der, hun vil ikke spise, vil ikke snakke.
Høres ut som hun er problemet, og ikke fosterforeldrene.
Vet du noe om bakgrunnen hennes? Det er snakk om et helt unikt barn.
Alle sammen er unike. Det følger et barn med hver eneste én av disse mappene.
Ett mistet foreldrene sine i brann, et annet ble misbrukt fra barnsben av.
Og jeg føler med hvert og ett av dem.
Men hvis du bare setter deg inn i fakta om dette ene barnet, -
- er jeg sikker på at du ser at hun er i en klasse for seg selv.
Så vi er interessert i klasseinndeling?
-Du er ikke gift med miss Tannen? -Vi diskuterer det.
-Og dere lever allerede sammen? -Ja, vi lever i synd.
Katie, vil du ikke treffe Rob?
Han vil så gjerne treffe deg.
Katie har skadet seg selv. Hun gjør sånn hele tida.
Om nettene ligger hun og gjør sånn til hun begynner å blø.
Katie, vis meg.
Hvor?
Fem minutter av tiden din er alt jeg ber om.
Jeg vet det var vanskelig for dere.
Jeg vet du og Beverly måtte ofre mye for å la Katie bo hos dere.
Kanskje du ikke tror jeg er klar over hvor mye dere måtte ofre, -
- men det tror jeg på en måte jeg kan.
Så jeg skjønner at du ikke vil involveres i denne saken igjen.
Og jeg ville ikke be deg om jeg hadde noen annen løsning.
Var jeg Sandra Tannen, doktor, professor og alt det der, -
- kunne jeg hentet henne og brakt henne til sykehuset.
Men jeg har ikke masse fine titler knyttet til navnet mitt, Norm.
Jeg ber deg ikke ta henne til deg igjen, bare forhindre at hun ødelegger seg.
Du skulle sett skadene hun på fører seg.
Hjelp henne, Norm. Jeg tigger deg. Ingen andre vil gjøre det.
Ingen andre.
Det er bare meg. Så så.
Da jeg hørte hun ble mishandlet der, nølte jeg ikke et sekund.
Jeg hentet henne tilbake til hospitalet.
Hurra for deg.
Sandra Tannen - Amanda Black fra DSS. Hun skal overta Katies sak.
Hyggelig å treffe deg.
Du var bekymret for de to andre jentene som bor hos Manning. Vi ser på saken.
Jeg ville ha vært mer fornøyd om de var ute av den familien.
Slikt tar tid, men det blir relativt lett å finne nye fosterhjem til de to.
Med Katie er det mer problematisk.
Vi må være sikre på at dette ikke gjentar seg.
Det er jeg helt for.
Hva ville du synes om at Katie bodde sammen med deg?
Med meg?
Dere to har jo et godt forhold, dere har kjent hverandre lenge.
Du er åpenbart godt kjent med Katies behov.
Vi finner antakelig aldri noen andre som forstår henne så godt.
Det er bare det....
Hun er svært krevende. Jeg er klar over det.
Det er ikke bare henne. Det er oss.
Hvordan skal du få tid til å gjøre ferdig studiene hvis du må ta deg av Katie?
Jeg har tenkt på det. På alle måter er dette den verste ideen jeg har hørt.
Men du kan ikke la være å vurdere det.
Unnskyld, jeg må ha gått feil.
-Hun ble flyttet til et annet sted. -Et annet sykehus?
-Det vet jeg ikke. -Vet du ikke?
Hun ble flyttet til et annet sted i morges, det er det eneste jeg vet.
-Noen måtte godkjenne flyttingen. -Hun ble hentet av sin mor.
Hun er ikke her.
-Kan jeg få spørre hvor hun er? -På et sted jeg har valgt.
Ikke mer tøv om hva som er best for Katie, for det har du aldri visst!
Louise, jeg har kjørt helt ut hit. Får jeg bare snakke litt med deg?
Louise, vær så snill.
Sånn som du plaget det barnet.
"Ikke si det sånn, Katie. Si det sånn."
Og alle prøvene du satte henne på.
Det var derfor hun ikke kom overens med ekteparet Mannings.
Du presset henne så langt at hun verken visste ut eller inn.
Det er ikke sant.
Katie var glad i arbeidet vi gjorde sammen.
Noen dager da jeg ikke ville jobbe, tvang hun meg til det.
Det var sånn du lærte henne opp.
Hun var aldri en person for deg, bare et vitenskapelig prosjekt.
Nei.
Jeg trengte henne i livet mitt. Fra første gangen jeg så henne.
Vel, nå får du ikke se henne mer.
Oppsøker du Katie, ringer jeg til advokaten min.
Det gjelder Glazer, dr York og alle andre fra barnehospitalet også.
Hun er min datter, jeg bestemmer hva som skal gjøres med henne.
Hun vil tro at jeg lot henne i stikken.
Kan jeg få si adjø til henne?
Ikke noe adjø eller noe.
Bare dra tilbake dit du kom fra og bli der.
Det er noe jeg har villet spørre deg om, men jeg følte at jeg ikke burde.
Hvorfor?
Hvorfor isolerte mannen din Katie?
-Jeg kan ikke fortelle deg det. -Kan ikke eller vil ikke?
Hvordan kan jeg fortelle deg noe som jeg ikke forstår selv?
Ingen forsto Wes, unntatt mora hans.
Dette var hennes hus.
Da Katie var liten, var vi her like mye som vi var hjemme hos oss selv.
Hun var som en levning fra ville vesten.
Hun drev et hus med tvilsomt rykte før.
Selv da hun var gammel, hadde hun en pistol liggende.
Wes var så glad i henne. Han brydde seg visst mer om henne enn om meg.
Høres ut som litt av ei dame.
Det var hun.
Wes ble aldri den samme etter at hun døde.
Det skjedde rett utenfor denne døra.
Hun gikk ut for å kjøpe en iskrem da en bil kjørte på henne.
Ble drept på flekken.
Hun hadde ikke ligget i jorda ei uke før Wes flyttet oss alle inn her.
Soverommet hennes. Wes ville ha det akkurat slik det var mens hun levde, -
- så vi måtte sove i stua.
Alle unntatt Katie. Hun fikk et rom på baksida.
Det var nesten som om Wes ga henne noe ekstra.
Høres ut som han overførte følelsene sine for mora til Katie.
-Hva for noe? -Jeg mente ikke å...
Fortsett.
En dag tok jeg Katie med til legen. Hun var mye syk helt fra hun ble født.
Legen sa det så ut som hun var tilbakestående.
Da sa Wes stopp. Han sa at fikk legene kloa i henne, fikk vi henne aldri tilbake.
Han sa at hun sikkert ville dø før hun ble tre år uansett.
Men hun vokste til.
Jeg begynte å bli blind, så det var Wes som tok seg av henne.
Jeg visste hun trengte hjelp, -
- men Wes, han gikk alltid rundt -
- med den pistolen som mora hadde etterlatt ham.
Det var den han drepte seg med.
Det skjedde i dette rommet.
Noen ganger midt på natta hører jeg det knirke i golvet.
Jeg kunne sverge på at det var Wes som gikk rundt med pistolen i beltet.
Han prøvde å beskytte henne, som om hun var en prinsesse i et tårn.
Wes stolte aldri på leger.
Der er jeg blitt enig med ham etter hvert.
Hallo, miss Tannen.
-Hvor lenge har dette pågått? -Siden jeg leste artikkelen din.
Katies mor burde få vite hva slags folk hun sto overfor.
Jeg trengte ikke si stort, hun var svært lydhør.
Det var ikke noe galt med artikkelen, du søkte bare et påskudd!
Noe som hjalp deg å få Katie tilbake!
Takket være deg får jeg aldri det. Du satte sosialkontoret opp mot meg.
Nå kan du angre!
Ennå fortsetter jeg å håpe på -
- at jeg på en eller annen måte vil få se Katie igjen.
Og når jeg daglig tenker på det, undres jeg hva jeg ville si til henne.
Jeg ville be om unnskyldning for at jeg ble borte for henne slik.
Selv om det var ufrillig, så hun skulle skjønne at det ikke var hennes feil.
Så ville jeg spørre om livet hennes. Spørre hvem hun omgås, hva hun gjør -
- og om hun er lykkelig. Jeg håper selvsagt hun svarer ja.
Uansett skulle jeg håpe det var mulig å gi henne tilbake alt hun mistet.
Men jeg vet det ikke er mulig.
Alt jeg kan gjøre, er å konsentrere meg om de tingene jeg kan gjøre noe med.
Det gjelder for hver og én av oss.
Judy Bingham fortsatte å plage alle i Katie-teamet til hun døde i 1988.
Louise, som er blind igjen, bor nå på et pleiehjem i Sør-California.
Sandra Tannen er professor i lingvistikk ved UCLA og mor til to tenåringsdøtre.
Hun har ennå forbud mot å ta kontakt med Katie, som bor i et fosterhjem like ved.
Katies manglende evne til å mestre språk bekreftet kritisk periode-hypotesen.